ISSN 2351-7204 (elektroninis) Bendrinė kalba – tarptautinis elektroninis recenzuojamas mokslo darbų žurnalas, kurio tematika – lietuvių ir kitų kalbų variantiškumas, kalbos politikos, teorijos, vartosenos, tvarkybos ir kiti su (bendrine) kalba ir jos tarmėmis susiję aspektai, leidžiamas kasmet nuo 1961 m. (iki 2014 m. vadinosi Kalbos kultūra). Elektroninė žurnalo versija pradėta leisti nuo 2014 m. Vyriausioji žurnalo redaktorė dr. Vilija Sakalauskienė. Prieiga prie žurnalo turinio yra atvira, nes taip užtikrinama mokslinių tyrimų sklaida pasauliniu mastu, skaitytojams suteikiama teisė neribotai naudoti portale esančius straipsnius ar jų dalis nekomerciniais tikslais, nurodant autorių ir pirminį šaltinį. Žurnalo autoriams netaikomi jokie straipsnių pateikimo ar skelbimo mokesčiai.
Valdymas ar šliejimas: kilmininku reiškiamas nederinamasis pažyminys ir prielinksninė konstrukcija
Straipsnyje apžvelgiami mokslinėje literatūroje pateikti prijungiamojo ryšio vertinimai. Detaliau panagrinėta kitų autorių nuomonė apie valdymo ir šliejimo ryšius, ypač ginčytinais atvejais. Autorė kreipia dėmesį į daiktavardžio kilmininko, einančio nederinamuoju pažyminiu, ryšį su pažymimuoju žodžiu. Atskirai aptariami šio linksnio valdymo ir šliejimo atvejai, o kartu svarstomas prielinksninių konstrukcijų sintaksinių ryšių klausimas.
Autorių teisės (c) 2024 Daiva Šveikauskienė
Dzienniki Emilii z Beniowskich Wróblewskiej z lat 1850–1886 jako źródło do badań językowo-kulturowych
Artykuł ukazuje różne perspektywy badawcze, jakie otwiera przed lingwistami i historykami kultury bogata spuścizna diarystyczna Emilii Wróblewskiej, przechowywana w Dziale Rękopisów Biblioteki Litewskiej Akademii Nauk im. Wróblewskich w Wilnie. Piśmiennictwo stosunkowo mało znanej autorki z XIX-wiecznej Litwy zasługuje na wieloaspektową refleksję humanistyczną i wprowadzenie do szerokiego obiegu naukowego. Taki jest cel realizowanego aktualnie projektu dokumentacyjno-badawczego: zaprezentowanie w formie edycji cyfrowej manuskryptów Wróblewskiej z opracowaniem krytycznym i ukazanie aspektów ideowych, językowych i literackich intymistyki kobiecej tworzonej w sytuacji zaborów.
Autorių teisės (c) 2024 Zofia Sawaniewska-Mochowa
Prielinksnio tarp konstrukcijos administracinėje lietuvių kalboje
Straipsnyje nagrinėjamas prielinksnio tarp vartojimas administracinėje lietuvių kalboje. Nors šis prielinksnis ir nėra dažnas, tačiau tam tikrų abejonių dėl jo vartojimo kilo dėl anglų kalbos poveikio per ES dokumentų vertimus. Atlikus tyrimus išsiaiškinta, kad šio prielinksnio konstrukcijų XXI a. pradžios dokumentuose padaugėjo, jų vartojimas priklauso nuo gana tiksliai apibrėžtos tam tikro ribojimo, buvimo apsuptyje ar tarpusavio santykių reikšmės ir tuo grindžiamos norminamosios rekomendacijos. Administracinei kalbai būdingesnės pažymimosios konstrukcijos, o jų vartojimas susijęs ir su apibūdinamo daiktavardžio galimybėmis valdyti prielinksnio tarp konstrukcijas.
Autorių teisės (c) 2024 Rasuolė Vladarskienė
Linksniuojamųjų žodžių kirčiavimo polinkiai XX a. 6–7 dešimtmečių rytų aukštaičių uteniškių šnektų rankraštiniuose šaltiniuose
Straipsnyje nagrinėjama iki šiol kirčiavimo požiūriu kalbininkų išsamiau netirta Lietuvių kalbos instituto Geolingvistikos centro Tarmių archyve saugomų XX a. 6–7 deš. rytų aukštaičių uteniškių šnektų rankraštinių šaltinių medžiaga. Tyrimu siekiama nustatyti šiuose aprašuose (pateiktuose atsakymuose į Lietuvių kalbos atlaso medžiagos rinkimo programos klausimus ir transkribuotuose tekstuose) rastų linksniuojamųjų žodžių kirčiavimo polinkius. Remiantis gana gausia medžiaga, aptariami tiriamuoju laikotarpiu uteniškių patarmėje vyravę akcentuacijos modeliai, žodžių ir jų formų kirčiavimo variantai, aiškinamos galimos jų egzistavimo priežastys, pateikiamas toje pačioje šnektoje akcentinių variantų turinčių žodžių formų sąrašas. Nagrinėjama, kaip XX a. 6–7 deš. rytų aukštaičių uteniškių patarmėje linksniuojamųjų žodžių ir jų formų akcentuaciją veikė kirčio atitraukimo kaip dėsnio formavimasis, morfologinis paradigmos išlyginimas, senovinio kirčiavimo reliktų išlaikymas, dviejų daugiskaitų – paprastosios ir kuopinės – akcentinio ir semantinio modelio nykimas, polinkis į oksitonezę ir kt. veiksniai.
Autorių teisės (c) 2024 Vilija Ragaišienė
Metodologinės naujovės kalbinio variantiškumo tyrimuose
Autorių teisės (c) 2024 Diana Dambrauskienė, Jogilė Teresa Ramonaitė, Nijolė Tuomienė
Tarminis žodynas kaip kultūros tekstas: kalbinis ir kultūrinis KVIEČIO paveikslas
Didelė tarmių ir tautosakos pavyzdžių bei reikšmių tarminiuose žodynuose gausa skatina remtis šiais žodynais. Dėl tų pačių priežasčių tarminiams žodynams teikiama svarbi autentiškų tekstų reikšmė. Straipsnyje analizuojamas kalbinis ir kultūrinis kviečio, vieno iš svarbiausių keturių lietuvių naudojamų javų, paveikslas, kurį išryškina tarminių žodynų, didžiojo Lietuvių kalbos žodyno ir kitų lietuvių leksikografinių šaltinių duomenys. Žodis kvietys žinomas ir vartojamas visose lietuvių kalbos tarmėse. Tyrime dėmesys kreipiamas į kviečio ir žmogaus būties bei liaudies kultūros ryšį, žmogui teikiamas vertybes, kviečio vertinimą kitų javų atžvilgiu. Leksikografinių šaltinių duomenų apie kvietį kiekis leidžia analizuoti šio augalo kultūrinį paveikslą remiantis Liublino etnolingvistinės mokyklos sukurta metodologija. Atkreipiamas dėmesys į tai, kad tarminiai žodynai teikia gerokai ribotesnę medžiagą negu tautosakos naratyvai. Tačiau, remiantis pastaraisiais, žodynų medžiagoje galima pakankamai rasti etnolingvistinės informacijos apie kalbinį kultūrinį augalų paveikslą.
Autorių teisės (c) 2024 Vilija Sakalauskienė
„Jakie to ładne, a takie szkudne” – obraz kąkolu w polskiej kulturze ludowej
Artykuł prezentuje językowo-kulturowy obraz kąkolu, rośliny, która jest kategoryzowana jako chwast, kwiat i zioło. Pełna wersja hasła KĄKOL znajdzie się w ósmym zeszycie tomu roślinnego Słownika stereotypów i symboli ludowych pn. Grzyby, chwasty, skupiska roślin pod red. Jerzego Bartmińskiego i Stanisławy Niebrzegowskiej-Bartmińskiej. Zgodnie z założeniami definicji kognitywnej ludowe wyobrażenie kąkolu zostało zrekonstruowane na podstawie danych językowych (m.in. różnogatunkowych tekstów folkloru: przysłów, pieśni, opowieści wierzeniowych, pisanej poezji chłopskiej) oraz tzw. danych przyjęzykowych (tj. zapisów wierzeń i opisów praktyk ludowych – obrzędowych, magicznych, leczniczych). Materiał dokumentacyjny pochodzi z kartoteki Słownika stereotypów i symboli ludowych, która znajduje się w Pracowni Etnolingwistycznej im. Jerzego Bartmińskiego w Lublinie.
Tarminiuose augalų pavadinimuose išsaugotas liaudies žmogaus vaizdinys. Problemų apžvalga
Straipsnio tikslas – pateikti liaudišką žmogaus įvaizdį, įamžintą Podhalės regiono šiaurės vakarų goralų vartojamuose augalų pavadinimuose. Medžiaga buvo renkama 2016-2017 metais per neoficialius pokalbius su devynių kaimų gyventojais. Pirmoje straipsnio dalyje išsamiai aprašoma taikyta metodologija. Be to, pristatomos tyrimo problemos, kylančios dėl surinktos medžiagos pobūdžio. Antroje straipsnio dalyje aptariami kaimo visuomenės bruožai, netiesiogiai išlikę liaudiškuose augalų pavadinimuose, pavyzdžiui, antropocentrizmas, aristokratizmas, binarinis tikrovės suvokimas, juslinis pasaulio suvokimas, instrumentinis racionalumas, prisirišimas prie katalikybės, maginiai tikėjimai.
KOSMOPOLITIZMAS šiuolaikinio lietuvio pasaulėvaizdyje
Straipsnyje, laikantis Liublino etnolingvistinės mokyklos metodologijos, nagrinėjama, kaip lietuviai supranta sąvoką kosmopolitizmas. Tyrimas atliekamas remiantis lietuvių leksikografiniais duomenimis, įvairių tekstų medžiaga, jaunimo apklausos rezultatais. Siekiama įžvelgti, ką lietuviai mąsto, kai kalbėdami ar rašydami pavartoja leksemą kosmopolitizmas, kokie nauji reikšmės atspalviai išryškėja kontekste. Remiantis visų trijų lygmenų duomenimis, sintetinėje analizėje pateikiama kognityvinė sąvokos definicija.
DISKRIMINACIJA lietuvių kalboje ir kultūroje
Straipsnyje, laikantis Liublino etnolingvistinės mokyklos metodologijos, nagrinėjama, ką lietuviams reiškia sąvoka diskriminacija. Tyrimas atliekamas remiantis lietuvių leksikografiniais duomenimis, įvairių tekstų medžiaga, jaunimo apklausos rezultatais. Siekiama įžvelgti, ką lietuviai mąsto, kai kalbėdami ar rašydami pavartoja leksemą diskriminacija, kokie nauji reikšmės atspalviai išryškėja kontekste. Remiantis visų trijų lygmenų duomenimis, sintetinėje analizėje pateikiama kognityvinė sąvokos definicija.
Autorių teisės (c) 2024 Irena Smetonienė
Žodinės asociacijos kaip informacijos apie konceptą šaltinis (remiantis žodžių DUKRA ir SŪNUS asociacijų laukais)
Tiriant konceptų turinį dėl neapibrėžtų tiriamojo objekto ribų reikia pasitelkti daugiau ir įvairesnės medžiagos, kad būtų atskleista su konceptu siejamos informacijos įvairovė. Atlikus laisvųjų asociacijų eksperimentą išanalizuoti konkrečių leksinių vienetų asociacijų laukai taip pat informatyvūs siekiant nors iš dalies atskleisti bet kurio koncepto turinį. Straipsnyje, remiantis žodžių dukra ir sūnus asociacijų laukais, aptariama dalis su lietuvių kalbos pasaulėvaizdžiu siejamų konceptų DUKRA ir SŪNUS turinio, pristatoma, kaip lietuviškai kalbantys žmonės suvokia, kokios charakteristikos yra būdingos dukrai ir sūnui.
Autorių teisės (c) 2024 Silvija Papaurėlytė-Klovienė
Negalią turinčių asmenų vaizdinio konstravimas Latvijos žiniasklaidoje
Tikrovės kūrimas internete – neatsiejama žmonių gyvenimo dalis. Viena vertus, daugelis žmonių patys renkasi konstruoti savą (netikrą) realybę. Kita vertus, ne vienai visuomenės grupei turi įtakos realybė, kuriama žiniasklaidos. Ne viską, kas skelbiama internete, galima laikyti žurnalistika, tačiau profesionali žurnalistika atlieka svarbų vaidmenį formuojant visuomenės nuomonę. Taigi, žiniasklaidos funkcijas reikėtų ne tik svarstyti, bet ir sąmoningai bei tikslingai panaudoti. Deja, taip daroma ne visuomet. Straipsnyje analizuojamas straipsnių apie žmones su negalia, skelbiamų viename iš populiariausių Latvijos naujienų portalų jauns.lv, turinys ir kalbos ypatybės. Analizės rezultatai rodo, kad tiek turinys, tiek kalbiniai sprendimai, nors ir nesąmoningai, gali formuoti ir skleisti neteisingą asmenų su negalia sampratą. Tačiau būdai, kaip spręsti šią problemą, dar neaiškūs.
Autorių teisės (c) 2023 Velga Polinska, Dite Liepa
Pirmajai spausdintai lietuvių kalbos gramatikai – 370 metų
Autorių teisės (c) 2023 Jūratė Pajėdienė
28 –oji tarptautinė mokslinė Jono Jablonskio konferencija – „Kalba ir laikmetis: asmens, kartos, visuomenės reprezentacijos kalboje‟
Autorių teisės (c) 2023 Loreta Vaičiulytė-Semėnienė
Vertybės lietuvių ir lenkų kalbų pasaulėvaizdyje: dviejų kultūrų panašumai ir skirtumai
Autorių teisės (c) 2023 Vilija Sakalauskienė
Apie įvairuojančius, naujus lietuvių kalbos reiškinius ir ne tik
Autorių teisės (c) 2023 Jolanta Vaskelienė
Vietovardžiai su pasikartojančiu žodžių darybos elementu kaip senosios mąstysenos užuomazgos
Straipsnyje analizuojami vietovardžiai su pasikartojančiu žodžių darybos elementu. Etimologinė analizė suteikia galimybę nustatyti senuosiuose ir norminiuose vietovardžiuose pasikartojantį skiemenį, šaknies morfemą, žodį. Remiantis vietovardžių duomenų ypatybėmis, nustatomi pagrindinės klasifikacijos žodžių darybos modeliai. Daugiausia dėmesio skiriama pagrindinei senąją mąstyseną atspindinčių bendrinių daiktavardžių, kurių pagrindu, įvardijant gamtos objektus, atsirado onimai, struktūrai. Pateiktų pavyzdžių geografija apima skirtingus žemynus.
Autorių teisės (c) 2023 Zinaida Pakholok
Paprastųjų žodžių terminizavimas Jurgio Ambraziejaus Pabrėžos „Taisliuje Augyminiame‟
Straipsnyje nagrinėjami Jurgio Ambraziejaus Pabrėžos 1843 m. darbe Taislius augyminis pateikti žiedinių augalų genčių vardai, kuriuos jis sukūrė terminizavęs paprastuosius to meto šnekamosios kalbos žodžius. Analizuojama augalų genčių vardų semantinė motyvacija, J. A. Pabrėžos pateikti augalų genčių vardai lyginami su Povilo Matulionio Žolyne, Lietuviškame botanikos žodyne, Lietuvių kalbos žodyne, Botanikos vardų žodyne pateikiamais vardais, nurodoma, kurie iš J. A. Pabrėžos darbe pateiktų vardų prigijo dabartinėje vartosenoje.
Autorių teisės (c) 2023 Albina Auksoriūtė
Lietuvių kalbos vištos, gaidžio, viščiuko pavadinimai ir jų motyvacija
Vertinami semasiologiniu aspektu lietuvių kalbos vištos, gaidžio, viščiuko pavadinimai sudaro gausų zoonimų teminės grupės pogrupį: iš įvairių aiškinamųjų, tarminių ir specialiųjų leksikografijos šaltinių užfiksuota apie 200 leksemų, neturinčių bendro hiperonimo. Vertinami onomasiologiniu aspektu motyvuotieji pavadinimai sudaro 98 proc. tiriamųjų leksemų. Straipsnyje kompleksiškai analizuojami lietuvių kalbos vištos, gaidžio ir viščiuko pavadinimai, vertinant juos kaip tokius leksikos vienetus, kurie gali perteikti įvardijamojo paukščio kategorizaciją, santykį su kitomis realijomis, kalbos vartotojo požiūrį. Sisteminė tiriamųjų leksemų analizė išryškina kelių kategorijų konceptualiuosius požymius: aksiologinius, kognityviuosius, asociatyviuosius, etnokultūrinius.
Autorių teisės (c) 2023 Žydrūnė Šalaviejūtė
Morfologiškai daugiareikšmių formų atsiradimo priežastys
Straipsnyje, remiantis duomenimis, gautais iš Lietuvių kalbos homoformų žodyno, aptariamos lietuvių kalbos morfologiškai daugiareikšmių formų, straipsnyje vadinamų homoformomis, atsiradimo priežastys. Homoformas pagal atsiradimo priežastis galima suklasifikuoti į tokias grupes: labiau teorinės homoformos, atsiradusios dėl kai kurių žodynų sudarymo specifikos; homoformos, atsiradusios dėl prozodinių elementų skirtumų; homoformos, atsiradusios dėl sutampančių skirtingų žodžių; homoformos, nulemtos lietuvių kalbos morfologijos sistemos; tos pačios leksinės reikšmės homoformos, atsiradusios dėl priskyrimo skirtingoms paradigmoms. Šios homoformų atsiradimo priežastys padeda suvokti, kodėl anotuojant morfologiniais anotatoriais atsiranda vienokių ar kitokių morfologinio daugiareikšmiškumo atvejų, kodėl negalima gauti visiškai tikslių automatinio anotavimo rezultatų.
Straipsnis skirtas supažindinti su Žodžių darybos vedlio (ŽDV) plėtros poreikiu ir galimybėmis. Aptariamos kai kurios ryškėjančios problemos, neišvengiamai kilsiančios pritaikant šį daiktavardžių darybos žinyną kitų kalbos dalių žodžių darybos duomenims. Pirmoji ŽDV plėtros galimybė – naudojantis esama duomenų bazės struktūra, pildyti žinyną naujais duomenimis, pavyzdžiui, darinių pavyzdžiais iš fundamentaliųjų lietuvių kalbos žodžių darybos veikalų, taip pat pastabomis apie darinių vartoseną, naujadaros polinkius ir pan. Kita galimybė – modifikuoti duomenų bazės struktūrą, prireikus kaupti kitokius, nei iki šiol numatyta, duomenis. Skirtingų kalbos dalių žodžiai (daiktavardžiai, būdvardžiai, veiksmažodžiai, prieveiksmiai) skiriasi darybos duomenų struktūra, darybos kategorijomis (kurie jas turi), taigi nepakoreguotas daiktavardžių darybos struktūrinis modelis kitų kalbos dalių darybai aprašyti greičiausiai netiktų. Be kita ko, būdvardžių darybos atveju dar iškiltų papildomų problemų dėl ją aprašant gramatikose nenuosekliai taikyto sinchroniškumo principo.
Autorių teisės (c) 2023 Daiva Murmulaitytė
Sposoby prezentowania materiału dialektalnego w polskich regionalnych słownikach gwarowych
W tekście omówiono polskie regionalne słowniki gwarowe, które ukazały się w ciągu ostatnich kilkudziesięciu lat. Słowniki te, których autorami są profesjonaliści lub amatorzy rejestrują zbiory leksyki z różnych regionów Polski. Na podstawie wybranych pozycji (szczególnie z Polski centralnej i wschodniej) ukazano różne sposoby prezentowania materiału gwarowego z uwzględnieniem warstwy ikonograficznej i kontekstów lokalnych.
Autorių teisės (c) 2023 Dorota Krystyna Rembiszewska
Słownik stereotypów i symboli ludowych jako słownik etnolingwistyczny (na przykładzie hasła „perz”)
Artykuł prezentuje wydawany w Lublinie pod redakcją Jerzego Bartmińskiego i Stanisławy Niebrzegowskiej-Bartmińskiej Słownik stereotypów i symboli ludowych. Metodą definiowania przyjętą w Słowniku jest rozwijana na gruncie etnolingwistyki lubelskiej definicja kognitywna, która pozwala na podmiotową rekonstrukcję obrazu świata utrwalonego w języku i kulturze ludowej. W pierwszej części artykułu autorka przedstawia główne założenia metodologiczne Słownika, a w drugiej pokazuje ich praktyczną realizację na przykładzie niepublikowanej jeszcze wersji hasła perz.
Autorių teisės (c) 2023 Katarzyna Prorok
Ideologizacijos raiška pokario lietuvių kalbotyroje
Autorių teisės (c) 2023 Danguolė Mikulėnienė
Viešosios kalbos kokybės samprata Lietuvos Respublikos valstybinės kalbos įstatyme
Straipsnyje nagrinėjamas vienas Lietuvos Respublikos valstybinės kalbos įstatymo ir vėlesnių jo projektų aspektas: siekiama nustatyti, kaip šiame įstatyme, nuo 2012 m. įtrauktame į konstitucinių įstatymų sąrašą, formuluojamos teisinės nuostatos dėl viešosios kalbos kokybės ir kaip per laiką keitėsi šios sąvokos samprata. Nagrinėjamasis aspektas simptomiškai atspindi ilgą ir ne visai nuoseklų Valstybinės kalbos įstatymo teisėkūros kelią nuo 1995 m. iki šių dienų. Aptariami du viešosios kalbos kokybės dėmenys – kalbos taisyklingumas ir funkcionalumas, atskleidžiamas jų ryšys su įvairiomis viešosios kalbos vartojimo sritimis. Parodoma, kaip skirtinguose Valstybinės kalbos įstatymo projektuose nevienodai apibrėžiamos šių sričių ribos ir kaip formuluojamos išimtys bei išlygos. Aptariama viename iš 2023 m. Valstybinės kalbos įstatymo projektų siūloma funkcinio tikslingumo sąvoka, kurios turinys kai kuriais atvejais sudaro išlygą viešosios kalbos taisyklingumo reikalavimui. Skiriami keturi būdingiausi atvejai, kada bendrinės kalbos normų gali būti nepaisoma dėl funkcinio tikslingumo, ir keliamas diskusinis klausimas, kaip tai turėtų atsispindėti šio įstatymo teisinėse nuostatose.
„Aš veržiuosi į praeitį, kuri man spindi lengvumu, šventumu ir paprastumu“ (In memoriam Angelei Vilutytei-Rimševičienei, 1943–2022)
Autorių teisės (c) 2022 Jolita Urbanavičienė
Žymiajai gramatikos tyrėjai Nijolei Sližienei – 90 metų
Autorių teisės (c) 2022 Rasuolė Vladarskienė
Danguolės Mikulėnienės mokslinės veiklos metmenys
Autorių teisės (c) 2022 Asta Leskauskaitė, Vilija Ragaišienė
Tradiciniai ir netradiciniai Rytų Lietuvos oikonimai
Straipsnyje nagrinėjama, kuo skiriasi lietuviškos tradicinės rytų Lietuvos oikonimų formos nuo vėlesnių netradicinių slaviškų formų. Nurodomi oikonimų regioniniai skirtumai ir pateikiami duomenys pagal darybą, slavinimą valsčiuose nuo Šalčininkų iki Daugpilio. Skiriami penki lietuvių kalbos oikonimų slavinimo būdai.
Autorių teisės (c) 2022 Kazimieras Garšva